MILLOR EN DIRECTE...

"Streaming" és el terme que rep la transmissió d'àudio o vídeo per Internet en temps real. Aquest article explorarà algunes de les implicacions de l'ampli accés a la tecnologia d'streaming per a les pràctiques artístiques i socials.

"Per trobar-nos i parlar dels detalls de l'streaming per al dia 10 de juny (taula rodona al CCCB i concert al Forat de la Vergonya) pots venir un dia ... "

Els missatges d'aquest tipus són cada vegada més habituals en la confusa intersecció entre tecnologia, cultura i activisme. Un petit equip d'streamers especialitzats apareix en esdeveniments de tot el món i envia dades audiovisuals als seus col·legues. I com a conseqüència d'aquesta necessitat han sorgit nombroses eines de programari que configuren una xarxa de persones - el 3r sector audiovisual (ni privat ni públic, sinó de la societat civil) - que va creixent a poc a poc sota les ombres projectades per la brillant llum de les fusions empresarials i de les patents.

L'any 2000, els participants en el festival net.congestion d'Amsterdam van demanar una "xarxa de recursos de servidors de suports d'streaming compartits, una xarxa que pugui convertir-se en un impulsor mundial de projectes de suports d'streaming artístics i tàctics. Aquesta és una idea que cal potenciar amb gran fermesa." (1)

Aquesta xarxa ja existeix - es diu GISS i és un anell de servidors (2). Una infraestructura de comunicacions distribuïda global oberta a tot el món. Les llargues hores de programació per part d'un grup clau de codificadors i les pacients proves per part d'una xarxa distribuïda de voluntaris i codificadors estan donant els seus fruits.

El còdec utilitzat per GISS és Theora (xiph.org) - la capa de vídeo d'OGG la capa d'àudio de la qual és la compressió Vorbis (una alternativa gratuïta a mp3). La creació del primer i únic còdec realment lliure (3) - sense patents ni drets de propietat - té un profund sentit polític i se separa dels sistemes propietaris com RealMedia dels primers temps de l'streaming a finals dels anys 1990. La llibertat i el fet que el còdec i el servidor icecast no siguin patentables són aspectes fonamentals per a la creació de la capa social de la xarxa de comunicacions internacional. Hem de mirar a llarg termini i assegurar-nos que ningú pugui apoderar-se del nostre treball, ja que aquest existeix gràcies a la gent i per a la gent. 

Tècnicament, el sistema ja està funcionant (juny de 2006). El mes passat es va presentar la versió 0.2 de la miniaplicació (applet) Cortado de Java, que permet a qualsevol usuari amb un navegador i java instal·lats - és a dir, pràcticament qualsevol que tingui accés a un ordinador i a una amplada de banda suficient - rebre una emissió utilitzant Theora.

D'altra banda, cada dia és més fàcil convertir-se en un streamer - instal·li el seu propi sistema i utilitzi un programari comercial com Quicktime o un CD d'inicialització com Dynebolic o el CD APO33 (4). FFmpeg2Theora és una senzilla eina de línia d'ordres que reprodueix a partir d'una DV-Cam equipada amb firewire, i els usuaris de PD ja tenen l'objecte theonice. Apareixen equips guerrillers a tot el món... (encara que, igual que en tots els moviments de voluntaris, cadascun fa el que pot amb el temps i els recursos que té a la seva disposició).

GISS ja s'ha utilitzat per cobrir nombrosos esdeveniments socials com els Fòrums Socials Mundials - per exemple, Yves Degoyon i Lluís Gómez i Bigorda a Portoalegre, Brasil - i també ha estat el canal per a activitats artístiques com el Placard Festival (un festival d'streaming pioner iniciat per Erik Minkinnen i els seus amics) o un espectacle de dansa entre Arizona i Sevilla creat per Chaser dins el context de Bauhaus Catedrals. Tati & Rama van utilitzar GISS per reproduir en temps real la reunió Prologue de Viena, organitzada per Marina Gržinić (5) - també vaig conèixer algunes de les noies que hi havia allà (Nuns with Guns) i vam xatejar per IRC. Va ser gairebé com ser allà.

IRC és l'acrònim d'Internet Relay Chat, i és l'altre aspecte inseparable de l'streaming - absolutament fonamental per a l'organització i la comunicació d'una reproducció en temps real. La part interactiva, en la qual els streamers i els participants realitzen la configuració, les proves i la comunicació durant les reproduccions en temps real. És una manera de plantejar preguntes, de posar en marxa les URL relacionades amb la reproducció en temps real i l'espai social bàsic de la vida en línia. A banda dels aspectes formals o tècnics de l'streaming, hi ha també el desenvolupament d'una forma d'organització internacional, remota, no jeràrquica, rizomàtica. Un bon exemple va ser el festival FLISOL de maig de 2006 o el fadaiat medialab de juny de 2005.

"Penso en un ampli moviment nacional i internacional a favor de la disseminació de la cultura lliure a través del programari lliure, de l'abaratiment del maquinari, de la construcció de xarxes i territoris autònoms de connexió entre persones i grups, de la implantació d'espais públics d'accés wi-fi a Internet, de la globalització del coneixement i de l'art, de la defensa de la diversitat cultural i de la llibertat dels canvis múltiples. Finalment, treballem a favor d'una política pública de banda ampla i d'autonomia digital del ciutadà i de les comunitats." Gilberto Gil, Barcelona, maig de 2006

Avui laTatiana envia un stream de vidéo en temps real des de l'okupa Chequepoint d'Amsterdam (http://squat.net/chequepoint/). Ho vaig saber perquè em va dir en el xat #madiaq - en realitat, ella el va activar-la per a mi. Veig gent passant amb paraigua. No passa res, només la sensació d'una tarda plujosa a Holanda. La càmera recorre l'habitació, algunes taules, un noi que es diu Alexei Blinov assegut davant un ordinador portàtil. És un dels residents temporals de Chequepoint - fent coses amb la programació Hive (raylab.org). I després una altra vegada els vianants que passen sota la pluja.

No passa res però passa tot. Sé apreciar aquest temps, aquest moment d'Amsterdam. No hi ha cap dramatisme ni cap història, però sí que hi ha una SENSACIÓ de lloc. Igual que en la performance de vídeo de Thomas Kohner en la qual es veien els subtils canvis de la neu agafats de fotografies d'una càmera web. (http://www.koener.de/bdv.html)

Xname és una de les persones actives a Chequepoint i la promotora del d.r.0p. <Developer in Residence Project>. Va estudiar semiòtica a Bolonya i ha treballat amb diversos artistes com, per exemple, Yves Degoyon o Jaromil. Realitza performances audiovisuals i forma part del col·lectiu Streamtime.org. Les habilitats en temps real, les  hores de formació en clubs ens serveixen molt bé per ser àgil i per configurar i crear programari fet a mà.

La performance d'Streamtime a fadaiat l'any 2005 - conduïda per Eleonora Oreggia - va ser una excitant visió del que pot arribar a ser el futur de l'streaming - la fragilitat del temps real fent-se sentir en cada moment, missatges polítics combinats amb art i reflexions sobre la comunicació (6). "Volem més veus" diu Jaromil (7) en un moment de la transmissió - parlant des de Catània - i això reflecteix de manera molt precisa una de les promeses de l'streaming i dels suports d'Internet, tant en l'àmbit polític com en l'artístic.

Més veus, sí, hi ha espai per a tots, des dels molt públics fins als molt privats. El projecte "hurloir" (8) creat per Thierry Fontaine i diversos col·laboradors és una instal·lació molt senzilla que consisteix en micròfons instal·lats en un espai públic i altaveus en un altre espai públic. La més recent es va realitzar entre Montevideo (Uruguai) i el Palau de Tòquio en París. Es convida alguns oradors, però la major part del temps els micròfons estan oberts perquè la gent pugui intervenir.

A l'altre extrem, Ricky (9) m'explica la manera en què està en contacte amb la seva Lucrecia de Medellín - la càmera web i skype estan connectats i oberts tot el dia. S'ha desenvolupat una intimitat diària que, encara que no pot substituir la intimitat física real, desenvolupa una connexió psíquica a milers de quilòmetres de distància. Recordo l'impacte de prendre cafè amb en Jaume, a través de l'IRC, quan jo em llevava a París i ell a Barcelona. 

I és aquí on l'streaming és tan diferent de la televisió o de la ràdio, i per què els models no són completament transportables. L'àmbit de les tècniques de la televisió és la creació d'un espectacle que pugui veure tot el món, i algunes vegades aquest model és apropiat - com per exemple en els projectes de Dani Miracle o LaTele d'Okupem Les Ones! (10) - especialment des del punt de vista d'un accés massiu que encara no és una realitat per a Internet en moltes parts del món. L'accés per a tots ha de ser una prioritat social a través dels hacklabs o punts culturals lliures (tal com els anomenen a Brasil) - no és realista pensar que tot el món pot tenir un ordinador, però no és tan utòpic pensar que cada ciutat o barri pugui disposar d'aquests equipaments. Li va costar unos 30 o 40 anys per la televisió d'aconseguir aquesta penetració - i tot donar a pensar ke internet podria anar molt mes rapid.

Algunes vegades la televisió resulta un model apropiat - comunicant, informant - i altres vegades un desitjaria que, com a mínim, alguns streamers aprenguessin d'ella i realment pensessin i treballessin en el que s'està reproduint en temps real, més enllà del mer fet de la connexió. Però aquesta també pot ser una comparació molt enganyosa, i redueix enormement les possibilitats. El model de la televisió no és només una qüestió de contingut, sinó d'estructures socials i de donar un valor monetari al temps a través de la publicitat. L'streaming, especialment el basat en el programari lliure, eludeix completament aquest model. L'amplada de banda és abundant i, una vegada instal·lada, barata. Pot haver-hi tants emissors com receptors. El temps adquireix un sentit totalment diferent, i obre el camí als suports íntims - una àrea en què la indústria del porno ha estat una precursora. Una audiència d'una única persona és suficient.

Després d'això, es converteix en una qüestió enterament social. Qui mira l'emissió depèn completament de l'habilitat de l'emissor per informar la gent i de la importància que cadascú dóna a aquest contingut. Normalment les reproduccions en temps real s'arxiven, i molts sostenen que aquesta és possiblement la part més important, ja que permet l'accés des de qualsevol lloc del món i en qualsevol moment. Però, evidentment, perd l'element del directe. I ara m'agradaria precisament tornar a aquest punt.

Existeix alguna cosa indeterminadament important en el directe, unes sensacions que es generen en els participants i que són completament diferents que en el cas dels suports pregravats. Certament, la informació és la mateixa. Però psíquicament l'experiència és diferent, sense perill, sense incertesa. Intuïtivament sento que existeix una àrea molt extensa que s'obre aquí per a la investigació artística - treballant sobre el moviment d'àudio/vídeo en temps real, adaptant les habilitats adquirides, intimitat, accessibilitat.

El projecte "Nothing Happens" de Nurit Bar-shai (11) és una performance que dura una o dues setmanes. Un braç robòtic fa caure un objecte d'un prestatge. Cada clic rebut des d'una interacció remota resulta en un micromoviment del braç robòtic - fins que un dia l'objecte cau. Zach Lieberman em va parlar d'aquest projecte i em va descriure la desconcertant sensació que provoquen unes petites màquines reaccionant davant una acció remota - un dia estàs sopant a l'apartament d'ella i el robot es mou una mica, i saps que algú s'ha connectat - una inquietant presència anònima s'ha convertit en alguna cosa real dins el teu espai íntim, una intencionalitat, però incorpòria, com un follet. Aquesta SENSACIÓ de presència, aquesta il·lusòria sensació que algú està amb nosaltres encara que no sigui així és un dels elements més fascinadors de les activitats d'Internet en temps real.

Presència, sensació. Paraules que s'utilitzen amb més freqüència quan es parla d'activitats espirituals o artístiques que no quan es parla de mitjans. Els "mitjans ambientals", una aproximació radicalment diferent als suports - estem tan acostumats a l'espectacle - per separar el nostre art de la nostra vida diària, per anar a un lloc. Microart, potser artistes com Erwin Wurm o Marc Vius i David Bestué amb les seves "Accions a Mataró" i "Accions a casa" poden insinuar-nos què podrien ser aquests suports d'ambient:

"Accions a casa és la continuació d'un treball anterior, Accions a Mataró (Visions de Futur, 2002), traslladant l'escenari dins els límits d'un pis de l'Eixample. Són 107 accions emmarcades en el terreny d'allò privat, de la intimitat, que localitzen alguns elements domèstics per donar-los visibilitat, mostrar la seva petita història i les seves contradiccions. L'objectiu és redefinir les nocions de públic i privat, així com d'intimitat, amb accions com disfressar-se de paret, repetir una performance de Bruce Nauman o construir una font ornamental a la pica de la cuina. Accions a casa és un inventari d'intervencions i objectes que dóna visibilitat a la intimitat de la vida privada, revisada des del potencial creatiu i transgressor del quotidià." Marc Vives.

Intuïcions de formes d'art i maneres de comunicació futures. Entre la micropolítica de la vida diària i la comunicació dels moviments socials, una altra referència a la imatge, una altra relació amb la comunicació, un altre espai per a l'art i la societat.

(Gràcies a Val, Tati i Alejo pels seus comentaris...)

-------notes--------

(1) http://acoustic.space.re-lab.net/re-netcongestion.php 

(2) giss.hackitectura.net. Un anell de servidors és una sèrie de servidors connectats entre ells perquè una vegada l'amplada de banda d'un d'ells està totalment ocupada la connexió client passi automàticament al següent servidor.

(3) Sembla que actualment també s'estan desenvolupant còdecs lliures, Dirac (BBC) i Snow (relacionat amb ffmpeg)

(4) apo33.org & dynebolic.org

(5) giss.hackitectura.net/flisol , http://endanza.org/bauhaus/, http://leplacard.org,  http://esc.mur.at/06prologue-symp.html

(6) http://fadaiat.net/video/fadaiat_2005/live_streams/live_22_06_05/documentation
http://observatorio.fadaiat.net/tiki-index.php?page=m05_media_lab_giss

(7) http://dyne.org - un dels primers que va intuir el revolucionari potencial de "tothom és un streamer" i desenvolupar el programari MUSE de font oberta a principis de segle per permetre l'streaming d'àudio en format .ogg.

(8) http://hurloir.net

(9) membre de joystick (http://jstk.org)

(10) http://neokinok.tv, http://www.mangorodja.org, http://www.okupemlesones.org

(11) http://itp.nyu.edu/archive/show/spring2005/detail.php?project_id=254

A mesura que un combustible cada vegada més escàs provoqui l'augment dels preus del petroli i del querosè i viatjar sigui cada vegada més car, els suports d'streaming i en temps real podrian adquirir una importància cada cop major.